I tidligere afsnit...
Må jeg bare gå min vej?
Du ved bedre. Du skal følge visse procedurer.
Tror du, barnet kurerede hende?
Fostrets stamceller kan kurere virussen hos andre.
Din mor elsker dig. Det gør din far også.
- De forstår dig ikke, som jeg gør. - De er ikke som os.
Joey er vist deres leder.
Du ved, at de er farlige. De er ikke naturlige.
Har du et problem med tilbagevendte har du et problem med mig.
- Janine vil holde mig her. - Jeg kommer og henter dig.
Det er tåregas. Ud. Dæk jer for ansigtet.
Vi var så tæt på, Tom.
Du godeste. Agent Bellamy?
- Hvad er der sket her? - De har dræbt Tom.
Ray har det bedre. Jeg tror, at fostervandet virkede.
Jeg tror, at vi har en kur. Alle bliver raske igen.
Jeg tænkte, du var her, mrs. Hale.
Det drejer sig om din mand.
Der er sket en ulykke.
Tom? Jeg troede, at jeg hørte...
Det var ikke noget.
Jeg kan ikke huske, at jeg gik i seng.
Vi talte lidt. Kan du huske det?
Jeg lavede te til os.
Du var urolig for, at jeg holdt dig væk fra Tom.
Du sagde, tanken havde strejfet dig.
Men intet er vigtigere end dig og barnet.
Jeg ville gøre alt for at beskytte jer.
Okay.
Maggie sagde, det var vigtigt at drikke, så her er mere vand.
Kommer han? Jeg troede, at han ville...
Alt er fint. Få noget søvn.
Agnet Bellamy sagde, der var uroligheder.
Nogen kastede tåregas.
Tom prøvede at tømme bygningen, da han blev ramt.
Han var Jacobs ældste ven.
Den første, der accepterede ham, da han kom tilbage.
Vi kan aldrig gengælde, hvad han gjorde for os og de andre.
Han lyder, som om han var en god mand. Gruppen De sande levende...
Er de ansvarlige for det, der skete?
Kujoner. De går efter de svage.
Nogen må sætte en stopper for dem.
Fred gør sikkert alt, hvad han kan.
Hvad vil I sige til Jacob?
Tom var hans ven. Han fortjener at vide, hvad der skete.
Vi siger, der var en ulykke, og at Tom døde.
Vi kan kun beskytte Jacob
ved at gøre ham bevidst om truslerne derude.
Det er for hans egen sikkerhed.
Han er vores søn, Margaret. Vi opfostrer ham på vores måde.
Selvfølgelig. Vi vil alle det bedste.
Jeg er på mit værelse.
Lu, jeg ved, at timingen er dårlig, men jeg vil fortælle en ting.
Fabrikshandlen er aktuel igen. Hvis den skal gå igennem...
Henry, er du sikker på det her?
Vil du virkelig det her?
- Hvad mener du? - Gør du det her for din egen skyld?
- For Jacob? - Og for dig. For os.
Hvem skulle jeg ellers gøre det for?
Tillykke. Jeg ved, det betyder meget for dig.
Henry?
Jeg er ligeglad med, hvad Margaret siger.
En otteårig dreng skal ikke vide, at folk vil gøre ham fortræd.
Jeg ved, det er meget forvirrende.
Men vi kan være sikre på, at han er i himlen nu.
Den slags sker. Kun Gud ved hvorfor.
Men i sidste ende må vi tro, at det sker af en grund.
I to stod hinanden så nær.
Når en af jer havde gjort noget forkert, påtog I jer begge skylden.
Hvis en af jer fik stuearrest,
ville I begge to have det. Kan du huske det?
Må jeg gå udenfor?
Det er okay at være ked af det.
- Det er vi alle. - Jeg er ikke ked af det.
Jeg kendte ham dårlig nok.
Han var anderledes, da jeg kom tilbage. Han var voksen.
Undskyld. Jeg ville ikke gøre dig ked af det.
Det gjorde du ikke. Det er okay.
Far sagde, at De sande levende trådte frem.
De ville distancere sig.
Men ingen har indrømmet, at de kørte bilen, der ramte Tom.
Jeg kan ikke fatte, at han er væk.
Der er gået 12 timer. Jeg venter på testresultater.
Men han har fået det bedre, ligesom Rachael.
- Symptomerne er væk. - Det er fantastisk.
Hvornår kan andre få kuren?
- Det er ikke en kur. - Hvad mener du?
Stamcellerne fra Rachaels fostervand er kun nok til en dosis.
Hvis jeg kan få mere, kan vi sende det til myndighederne,
og de kan hybridisere cellerne og masseproducere en kur.
Er du okay?
- Ja. - Nej, kom her.
Du ser ikke rask ud. Din puls er svag.
Hvor mange doser har du tilbage?
- Du burde ikke røre mig. - Hvor mange?
- Jeg tog min sidste i går. - Du skal indlægges.
Hvis vi skal stoppe det her, må jeg finde Rachael.
- Du har ikke tid. - Desto større grund til at gøre det.
Uden Rachael er der intet håb for mig. Eller nogen anden.
- Jeg må gøre det her. - Så tager jeg med.
Der har vi den Henry, jeg kan huske. Han arbejder i svære tider.
Jeg ser på den gamle kollektion.
Utroligt hvor lidt vi har ændret designet gennem årene.
Måske tager det længere tid end planlagt.
Men vi får gang i fabrikken igen.
Tidligere end du tror, mor.
Det sømmede sig ikke at nævne det tidligere.
Brian og jeg har talt tingene igennem.
Han tøvede, men jeg overbeviste ham om at gøre det.
- Vi underskrev kontrakten i går. - Hvorfor?
Vi kom frem til, at han var en upålidelig partner.
Han fik kolde fødder. Han ændrede mening.
Tog du beslutningen uden at spørge mig til råds?
Hvorfor tvivler du på vores lykketræf?
Hvorfor skiftede han mening så pludselig?
Det var en tilbagevendt - William Kirk, Addisons farfar.
- Kirk? - Ja. Han arbejdede på fabrikken.
I sidste ende krævede det to tilbagevendte, dig og Kirk,
at få Addison og mig til at indgå handelen. Du burde være stolt.
Tænk på alle de fantastiske ting, vores familie har udrettet.
Alle de mennesker, vi ansatte, alle mulighederne, vi skabte.
Du fik mig til at indse, at vi kan gøre det igen.
Snart er familien Langston tilbage, hvor vi hører hjemme.
Selvfølgelig.
Rachael, du er vågen.
Det er pænt af min søster at lade os sove her, mens hun er væk.
Har du hørt noget fra Tom?
- Sid ned. Vi må tale sammen. - Hvad er der?
Rachael, Tom er død.
Der var problemer i kirken. Han ville beskytte de tilbagevendte.
Han er ikke død. Det giver ingen mening.
Nej, men det er sandt. Han blev ramt af en bil.
- De terroriserede de tilbagevendte. - Nej.
Nej, hvorfor siger du det?
Rachael, jeg er hans kone!
Han er død.
- Jeg må se ham. - Det er ikke en god idé.
Tag det roligt. Du bør ikke forlade huset nu.
Du har ret.
Hvad laver du? Luk mig ud. Jeg vil se ham.
Det er ikke en god idé, Rachael. Du må tænke på barnet.
Hvorfor gør du det her? Jeg må væk herfra.
Nej, du må falde til ro.
- Hvad laver du? - Ulven skal leve med lammene.
Og leoparden skal ligge hos geden.
Kalven, løven og ungen sammen.
Og et lille barn skal lede dem.
Vi har et øjenvidne, der så en del af en nummerplade.
De sidste cifre er 7 og 3. Tag en liste over alle biler,
der er registreret i Arcadia.
Carl, gå ned til kirken
og tal med folk og hør, om de har set noget.
Carl, glem kaffen. Kom af sted.
Hvad laver du her?
Hvad vil du?
Henry har talt med en potentiel investor i fabrikken.
- I fabrikken? - Han hedder Brian Addison.
Ham og hans farfar, William Kirk, forsøger at svindle os.
Det er en forbrydelse. Du må sætte en stopper for det.
Jeg ved, hvordan det fungerer, mor.
Henry har altid danset efter din pibe. Det er din egen skyld.
Hvis dig og Henry bilder jer ind,
at I kan åbne fabrikken igen,
fortjener I alt, hvad I har i vente.
Da jeg vendte tilbage, håbede jeg, at du var blevet en mand.
Nu ved jeg, det aldrig vil ske.
Tak.
- Vi har alle været meget igennem. - Du har ret.
Ingen har været mere igennem end dig.
Du har været så stærk.
- Nej. - Jo, det er sandt.
Nej, jeg har været egoistisk.
Efter det, der skete med Tom
og alle menneskene, som vil skade os, som vil skade mig,
er jeg bange for at gå ud.
Du har ikke gjort andet end at tage dig af mig.
Det manglede da bare. Jeg ved, hvor svært det er.
- Vi har kun hinanden nu. - Det er sandt.
- Har du sukker til teen? - Ja, selvfølgelig.
Ikke igen. Måske har jeg mere i skabet.
Jeg tænkte, at du kunne tage klavertimer.
- Hvad er det? - Jeg ved, du er ked af det med Tom.
Måske kan det her gøre dig i bedre humør.
Tak, skat. Det er meget sødt af dig.
Hej, far.
Okay, ring til mig, hvis der sker noget.
Min far sendte folk til Janines søster. Ingen var hjemme.
Hun tager ikke sin mobil.
De har efterlyst hendes bil. Han holder os underrettet.
Rachael kan være mange steder.
Vi kan ikke lede. Du skal indenfor.
Jeg er heldig, hvis jeg overlever i nat.
- Det spiller ingen rolle. - Jo, selvfølgelig.
- Vi får dig ind... - Vi skal bruge fostervand, ikke?
- Ja, fra Rachael. - Der er måske en anden udvej.
- Marty... - Jeg forklarer i bilen.
Brian, det er Henry Langston igen.
Jeg ringer for at gennemgå aftalen.
Ring til mig, når du kan.
- Fred. - Henry, må jeg komme ind?
- Jeg har noget til dig. - Hvad er det her?
Det er dine penge. Pengene du gav Brian Addison.
Han indrømmede, at han ville tage dine penge og forlade byen.
Det er latterligt. Hvorfor skulle han gøre det?
Husker du fabriksbranden i 1935, Henry?
12 mænd døde i den brand.
- Nej, ingen døde. - Jo.
Familien Langston mørklagde det.
De påstod, at det var en lastbilulykke.
Det er løgn.
Det tog agent Bellamy 20 minutter at grave sandheden frem i arkivet.
Addisons farfar, William Kirk, døde i branden.
Han ville tage dine penge som hævn. Mor vidste det.
Det er en fejl. Jeg har brugt halvdelen af mit liv på fabrikken.
Hvorfor har hun ikke sagt noget til mig?
Det må du spørge hende om.
Jeg ved, at det gør ondt, men tænk over det.
Du indser snart sandheden. Ligesom jeg har gjort.
Hun er en løgner. Spørg hende, hvad der skete med Barbara.
Sagde du ikke, du fik bind for øjnene?
- Hvordan kan du finde dem? - Jeg efterlod min telefon.
Jeg bruger "find min telefon" -appen.
Det er et nedlagt militæranlæg.
- Måske skulle jeg køre. - Jeg klarer det.
Hvis det ikke går godt, må vi udtænke en plan.
- Virussen må ikke sprede sig. - Sig ikke det.
Vi gør det her sammen.
- Jeg vil ikke lade dig give op. - Det gør jeg ikke.
Men forbered dig på, at jeg kan forsvinde.
- Det sker ikke. - Det ved du ikke.
Jo, det gør jeg. Tænk på alt, der er sket.
Af alle agenter på dit kontor, var det dig, der kom med Jacob.
Så fandt du ud af, at du er herfra. Det er ikke et tilfælde.
Siger du, at det er skæbnen?
Jeg nægter at acceptere, det slutter her for dig. Og for mig.
- Jeg håber, at du har ret. - Det har jeg.
- Min mor er ked af det. - Ja.
Hun sørger.
- Tror du, at han kommer tilbage? - Tom? Det ved jeg ikke.
Jeg har ikke hørt om nogen, der er død for nylig og er vendt tilbage.
Er det sandt, der er folk, som vil gøre os fortræd?
- Ja. - Hvorfor?
Vi minder dem om ting.
Ting, som de vil glemme.
- Er det derfor, Tom døde? - Han forsvarede folk i nød.
De tilbagevendte, der havde brug for ham?
Tror du, de ville gøre mine forældre fortræd på grund af os?
Det håber jeg ikke.
Der er altid folk, der vil skade dem, der er anderledes.
Og skade dem, som de elsker.
Det ligger i menneskets natur og vil aldrig forandre sig.
Vi vil tale med Angela.
Du må ikke tage den.
Ved I, hvad straffen for indtrængen på føderal ejendom er?
Ved du, at virussen har spredt sig til almindelige mennesker?
- Ring til hende og sig, jeg er her. - Hvorfor skal jeg gøre det?
Hun skal vide, at vi har fundet en kur.
- Hvor længe har I vidst det? - Siden i morges.
Da Rachael Braidwood blev rask, indså dr. Langston,
det var takket være barnets stamceller.
Det virker på ikke-tilbagevendte, så vi kan stoppe virussen.
- Men I ved ikke, hvor Rachael er. - Måske har vi ikke brug for hende.
Stamceller kan overleve i vævet tre uger efter døden.
I har Rachaels krop. Den fra tidligere.
Hvis vi kan tage lidt væske, kan vi bruge det til en vaccine.
Jeg må tale med mine overordnede og høre, hvad de siger.
- Jeg kan ikke garantere noget. - Vi venter.
Vi fik listen tilbage over mulige mistænkte biler.
- Er Carl tilbage? - Nej. Vi fik lige den her.
Rengøringspersonalet fandt den under en boghylde.
- Vi må have overset den. - Godt gået.
LANGSTONS MØBELFABRIK
Jacob?
Henry, har du set Jacob? Jeg ville gå i parken med ham.
Lucille tog ham med.
Fred har været her.
Du kendte til branden, ikke?
- Mændene, der døde... - Ja.
- Hvorfor sagde du ingenting? - Hvilken betydning har det?
Sandheden om os, om vores arv.
Har det ingen betydning?
Jeg har altid fået at vide, at vores familie var noget specielt.
At vi løftede byen og reddede den.
- Det er sandt. - Nej, det er en løgn!
Tegningerne viser, at kun lakeringslokalet blev genbygget.
De spærrede det af, ikke sandt?
De ofrede de mænd for fabrikken.
- Det var længe siden, Henry. - Længe siden?
Vi dræbte mennesker. Og så mørklagde vi det.
Og lod, som om det aldrig var sket.
Jeg gav fabrikken alt. Sved og hjerteblod.
Min søn døde og jeg vidste intet i tre timer på grund af fabrikken!
Giv ikke mig skylden for dine brister og svagheder.
Havde jeg vidst, du ikke kunne klare lidt pres,
havde jeg ikke ladet dig drive fabrikken.
Ved du, hvor meget vi har ofret for det her?
Det sagde du første gang, jeg tog dig med til fabrikken.
Nu ved jeg det. Vidste far det?
- Vidste far det? - Nej.
- Vi beskyttede ham. - Som I gjorde med Fred.
Hvad med Barbara? Dræbte du hende?
- Henry... - Svar på spørgsmålet!1
- Du skulle ikke have inviteret hende. - Svar på spørgsmålet!
Hun skulle forsvinde efter det, hun gjorde mod jer begge.
Efter det, hun gjorde mod Jacob.
- Nu skal du gå. - Det her er mit hus.
Nej, mor. Du har været død i årtier.
Hvis agent Bellamy taler sandt, kan vi slippe af med sygdommen,
- før det bliver kritisk. - Det er ikke nødvendigt.
Ved du, at virussen har spredt sig til ikke-tilbagevendte?
- Flere end en? - Ikke så vidt jeg ved.
- Agent Bellamy er... - Smittet. Jeg ved det.
Desværre kan vi ikke længere tilbyde behandling
eller ressourcer til de døde.
Skal vi bare lade dem forsvinde? Lade ham forsvinde?
Det stemmer. Vi har ikke bedt om det her, ms. Forrester.
Det er bedst at lade naturen gå sin gang.
- Er du ikke enig? - Jo, sir.
- Vi kan ikke hjælpe jer. - Hvad? Hvorfor ikke?
Det er ikke i statens interesse at gribe ind.
Gribe ind? Folk dør.
Jeg ved, hvad der står på spil, dr. Langston.
Hvad med medicinen? Det, I gav mig tidligere.
- Der er ikke mere. - Var det alt?
- Vil I ikke gøre noget? - Jeg har gjort, hvad jeg kunne.
Hvordan går det med Jenny?
Hun har ingen tegn på virussen.
Du må ikke se hende, når du har symptomer.
Lad være.
Skal du et sted hen, Carl?
Vi fandt tåregassen, du kastede ind i kirken.
Den slags, der er på stationen.
Og hvad så? Alle kunne have taget den.
Ja, men det var dig.
Den, der ramte Tom... Det var en ulykke.
Hvorfor skulle nogen ville slå pastoren ihjel?
Du er en flugtbilist. Du kommer i fængsel.
Hvad er meningen med alt det her?
Han kan komme tilbage.
Døden betyder ikke så meget her længere.
Hvad med nu?
- Betyder døden noget for dig nu? - Ja.
Det tænkte jeg nok. Vend dig om.
Hænderne på ryggen, Carl.
Du begår en fejl. De bliver vores undergang.
- Vent og se. - Måske.
Men drab er stadig drab. Jeg er en lovens mand.
Det troede jeg også, at du var.
PASTOR TOM, DU ER VORES ENGEL NU!
Vi taler med min far. Vi kan stadig finde Rachael.
Vi skal nok finde hende, Marty.
Maggie, lov mig, at du tager dig af Jenny.
Nej, sig det ikke.
Det er sikkert min far.
- Marty. - Hvad er der?
Hun er ikke så kold, som vi troede.
Vi må få dig hen på klinikken.
Hvordan går det, Joey? Er du her for at vise respekt?
Tag det roligt. Vi har ikke gjort noget.
Det skal fortsætte sådan. Forsvind.
Det er offentlig ejendom. Vi har ret til at være her.
Hold op. Tom Hale var ikke en tilbagevendt.
Han var en sympatisør. Det er lige så slemt.
Vil I starte en krig?
Har I glemt, hvad der skete sidste gang,
der var ballade her, og hæren kom?
Alle fik udgangsforbud. Er det, hvad I vil have?
- Være fanger i jeres egen by? - De hører ikke til her.
Du er ham Nolan, der satte korsene på vores dør.
- Jeg ordner det her, Henry. - Føles det godt, Joey?
At skræmme folk? Du burde skamme dig!
- Du skulle nødig snakke. - Hvad?
I fire generationer arbejdede min familie på din fabrik. Vidste du det?
Vi gav familien Langston alt, hvad vi havde.
Så forlod I fabrikken, da det blev svært.
I svigtede os. Fabrikken var vores liv.
Bare fordi dit barn døde, skal vi ikke lide for det.
Henry!
Alle enheder til New life Church lige nu.
Bare fordi dit barn døde, skal vi ikke lide for det.
Jacob.
Det her er på grund af os, ikke?
Du sagde, at vi måtte forsvinde en dag. Kan du huske det?
Ja, det kan jeg.
Jeg vil forsvinde nu.
Jeg vil ikke have, mine forældre skal lide mere.
Det vil jeg heller ikke.
- Er du okay, Henry? - Ja.
- Har du set Jacob? - Nej, ikke siden før slagsmålet.
Jacob.
Jacob!
Jeg kan ikke se ham.
Jacob!
Jacob.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekster: Charlotte Reeve www.sdimedia.com